Universitaris de Síria, a l'espera d'un visat per poder venir a estudiar a Barcelona
- TEMA:
- Educació
La Shahd acaba de fer 20 anys, i diu que barreja el català i el castellà.
"Vaig aprendre les dues llengües alhora, i a vegades les confonc. Un dia, vaig anar a Madrid i vaig començar a parlar català."
Quan va arribar a Barcelona, fa un any i mig, només parlava àrab. Va arribar amb visat d'estudiant l'octubre del 2016, amb una quinzena d'universitaris sirians. S'acollien a un programa de beques de l'Ajuntament de Barcelona i la UB, que ofereix estudis i allotjament. La Shahd va sortir de Síria al principi de la guerra, va passar per Jordània, on encara té la família, i va fer el batxillerat a Turquia. Ara, a Barcelona, estudia Producció Audiovisual.
L'Ajuntament i la UB volen portar ara 15 estudiants més, la majoria sirians refugiats al Líban. Però, aquest cop, el programa ha topat amb les restriccions polítiques. Dels 15 visats que han sol·licitat, de moment, només n'han concedit 6. L'Ajuntament diu que manté obertes les gestions amb l'ambaixada espanyola al Líban, perquè el programa és "fonamental" per a la ciutat. La idea és que els joves es formin aquí i, quan puguin, tornin a Síria amb més coneixements "per reconstruir l'economia i el país".
Quan van arribar a Barcelona, els joves sirians es van establir en una residència universitària. Però alguns han acabat vivint amb famílies locals. La Shahd s'està des del gener a casa de l'Eloísa Cordoncillo, a l'Eixample de Barcelona. Tenia una habitació lliure on ja havia abans un jove extutelat, i no va dubtar a oferir-li a la Shahd.
"Vaig pensar que, si se m'oferia la possibilitat de compartir casa amb una persona i poder-la ajudar, per mi, era un motiu més que suficient, i a més, em fa sentir bé i feliç."
La Shahd considera l'Eloísa alhora "una amiga i una mare".
El contacte, l'han fet a través de l'associació Punt de Referència, que gestiona els allotjaments per encàrrec de l'Ajuntament de Barcelona. Busquen famílies que tinguin una habitació lliure i que es comprometin a compartir, com a mínim, un àpat al dia amb la persona que acullen, perquè no es tracta només d'oferir un espai, sinó, sobretot, hores de convivència. A canvi, reben 300 euros per ajudar a cobrir les despeses. A més de la Shahd, dos estudiants més han començat a conviure amb famílies locals. Però necessiten més voluntaris per ampliar el programa.
- ARXIVAT A:
- Educació